Zamýšľali ste sa niekedy nad tým, čo robili niektorí z najslávnejších spisovateľov predtým, ako započali svoju spisovateľskú kariéru? Niektorí z najslávnejších spisovateľov sveta viedli fascinujúce a rôznorodé životy – od písania nadčasových literárnych klasík až po nečakanú druhú kariéru. V tomto článku sa budeme venovať piatim najznámejším spisovateľom, ktorí sa pustili do nevšednej druhej kariéry, a predstavíme prekvapivé cesty, ktorými sa vydali mimo oblasti literatúry. Niektorí spisovatelia v čase mimo písacieho stroja robia veci, ktoré by väčšina z nás klasifikovala ako morálne pochybné.
George Orwell bol vládny informátor
Hoci bol oficiálne socialista, väčšina ľudí si Orwella pravdepodobne spája s antiautoritárstvom. Jeho najznámejšie romány Farma zvierat a 1984 sú strašným varovaním pred zasahovaním štátu do našich životov. Mimo svojej fikcie však Orwell nebol úplne proti štátnym zásahom. Bezprostredne po druhej svetovej vojne dokonca pomáhal britskej vláde špehovať jej vlastných občanov. V roku 1949 sa zoslabnutý Orwell dobrovoľne prihlásil na vypracovanie zoznamu podozrivých komunistov a sympatizantov Ruska pre britské ministerstvo zahraničných vecí. Medzi 135 menami na Orwellovom zozname boli ľavicoví vládni činitelia, dramatici, básnici, starosta New Yorku a Charlie Chaplin. Hoci neexistujú dôkazy, že Orwellov zoznam bol niekedy použitý na prenasledovanie kohokoľvek, aj tak vyvolal u mnohých komentátorov otázku, prečo by človek tak oddaný myšlienkam osobnej slobody zámerne špehoval svojich politických súkmeňovcov.
![](https://www.zaujimavysvet.sk/wp-content/uploads/2024/06/4641339207_bf24fbe741_o.jpg)
Cervantes bol nenávideným vyberačom daní
Kniha Miguela Cervantesa Don Quijote vynašla moderný román a možno inšpirovala aj stratenú hru Williama Shakespeara. Vo svojej dobe bol však Cervantes viac než len brilantný spisovateľ. Bol aj nenávideným vyberačom daní, ktorý zavádzal kruté vládne opatrenia. V 90. rokoch 15. storočia sa Španielsko spamätávalo zo zničenia Armady zo strany Britov. Filip II. zúfalo chcel pokračovať v budovaní svojho impéria a dobývaní Nového sveta, a preto zaviedol nové dane pre svojich poddaných. Tieto nové dane, ktoré boli nadmerné, nespravodlivé a pribúdali k už aj tak vysokému daňovému zaťaženiu, ničili chudobných, vyvolávali nevôľu medzi obyvateľstvom a nakoniec sa za Filipa III. ešte zvýšili. V tomto období sa Cervantes rozhodol stať sa vyberačom daní. Nebolo to ľahké. Provincie boli z nových daní také rozzúrené, že Cervantesa exkomunikovali najmenej z dvoch malých miest a v ďalších dvoch ho zatkli. Všade, kam prišiel, sa stretol s nevôľou, čo sa odzrkadlilo aj v jeho ďalších dielach.
![](https://www.zaujimavysvet.sk/wp-content/uploads/2024/06/Retrato-cervantes-1200x1088.jpg)
Edgar Allan Poe bol postavený pred vojenský súd
Edgar Allan Poe, ktorý je dnes uznávaný ako literárny génius, strávil väčšinu života v chudobe a potácal sa z jednej zlej situácie do druhej. Hoci nikdy neklesol tak hlboko, aby pomáhal nepriateľovi alebo špehoval svojich známych, toto dlhé obdobie opileckého blúdenia v jeho živote sa skončilo tým, že ho americká armáda oficiálne postavila pred vojenský súd. 3. mája 1830 mladý Poe nastúpil do West Pointu so skúsenosťami vojaka, ktorý dúfal, že do šiestich mesiacov absolvuje štúdium ako poručík. Nevyšlo to. Na Poeovo prekvapenie sa jeho predchádzajúca vojenská prax nepočítala a očakávalo sa, že vydrží celé štyri roky. 7. januára 1831 začal Poe kampaň neposlušnosti, ktorá ho dostala do konfliktu s nadriadenými. Po celom mesiaci neúčasti na vyučovaní alebo v službe Poea postavili pred vojenský súd a hodili po ňom knihu. Napodiv, toto nebol celkom koniec jeho vojenských dobrodružstiev. Len pár mesiacov po vojenskom súde Poe prosil superintendenta West Pointu o odporúčanie, aby mohol ísť bojovať proti Rusom do Poľska. Bol odmietnutý.
![](https://www.zaujimavysvet.sk/wp-content/uploads/2024/06/Edgar_Allan_Poe_1809_-_1849-947x1200.jpg)
Descartes bol amatérsky vivisekcionista
Francúzsky génius René Descartes prispel veľkou mierou k modernému mysleniu vrátane najznámejšieho filozofického citátu vôbec: „Myslím, teda som“. Vyhlásil tiež racionalistickú, mechanistickú filozofiu, ktorú veľmi rád doviedol do absurdných extrémov. Descartes veril, že zvieratá nemajú city ani dušu, a tvrdil, že nie sú schopné trpieť. Namiesto toho len simulujú zdanie bolesti. Túto teóriu demonštroval tak, že ich pripútal k doskám a rozrezal bez anestetík. Neurobil to len raz ako experiment. Bol to jeho koníček na plný úväzok. Počas svojich výskumov rozrezal psy, malé cicavce a dokonca aj domáce zvieratá svojej manželky. O výhodách vivisekcie rozprával aj každému, kto ho počúval, a jeho mechanistická filozofia povzbudzovala mnohých ďalších, aby kopírovali jeho desivé experimenty.
![](https://www.zaujimavysvet.sk/wp-content/uploads/2024/06/091717-34-Descartes-Philosophy.jpg)
Gabriel Garcia Marquez bol Castrovým neoficiálnym veľvyslancom
Gabriel Garcia Marquez, nositeľ Nobelovej ceny za literatúru a autor jedného z najväčších románov v histórii, bol aj novinárom, ktorý neúnavne viedol kampaň proti endemickému násiliu v jeho rodnej Kolumbii. Veril v silu žurnalistiky meniť spoločnosť a zlepšovať životy ľudí a ostro vystupoval proti diktatúram na kontinente vrátane krutého režimu Augusta Pinocheta. O to zvláštnejšia je jeho fascinácia utláčateľskou Kubou Fidela Castra. Tento kolumbijský spisovateľ, blízky priateľ Castra, využíval svoje postavenie na písanie článkov, v ktorých vykresľoval Kubu ako socialistický raj a zamlčoval najhoršie zneužívania režimu. Okrem toho sa mnohokrát veľkolepo vyjadril o láske kubánskeho ľudu k svojmu vodcovi, pričom ignoroval realitu ukážkových procesov, väzenských táborov a popráv. Ako poznamenal The Economist, táto zámerná ignorancia z neho urobila neoficiálneho veľvyslanca Kuby, čo bol propagandistický prevrat, o akom sa Castrovi ani nesnívalo.
![](https://www.zaujimavysvet.sk/wp-content/uploads/2024/06/Gabriel_Garcia_Marquez_01-826x1200.jpg)